Mor el reusenc Gabriel Ferraté, rector fundador de la UOC
Va ser rector de la Universitat Politècnica de Catalunya del 1972 al 1994 i rector fundador de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) del 1995 al 2005
L’exrector de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) i fundador de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) Gabriel Ferraté ha mort als 91 anys.
Una de les grans fites d’aquest enginyer industrial nascut a Reus va ser idear i crear la UOC l’any 1994 per encàrrec del Govern de la Generalitat de Catalunya.
Ferraté va acceptar el repte amb la condició que el Govern li fes «confiança» i li deixés fer «una universitat diferent». I ho va aconseguir. Ferraté es va proposar «trencar les barreres de l’espai i del temps a través de les noves tecnologies» en un temps en què «l’internet públic i popular i la www encara no existien!», tal com explicava ell mateix en aquesta entrevista. Des d’aquells inicis incerts ja han passat gairebé 30 anys, els mateixos que celebrarà l’octubre vinent la primera universitat en línia del món.
Qui era Gabriel Ferraté i Pascual
Gabriel Ferraté i Pascual (Reus, Baix Camp, 1932) va ser enginyer industrial i perit agrícola. La seva activitat professional, científica i investigadora es va centrar en els camps de la informàtica, l’automàtica i la robòtica.
Des del 1968 va ser catedràtic d’Automàtica de l’Escola Tècnica Superior d’Enginyers Industrials de Barcelona, centre universitari que va dirigir del 1969 al 1972. Del 1972 al 1994 va ser rector de la Universitat Politècnica de Catalunya, amb un parèntesi del 1976 al 1978, quan va ser nomenat director general d’Universitats i Investigació, i més tard director general de Política Científica del Ministeri d’Educació. El 1995 va fundar la Universitat Oberta de Catalunya i en va ser escollit rector, càrrec que va ocupar fins al 2005.
Va ser membre del Comitè Executiu de la International Federation of Automatic Control (IFAC), director de l’Institut de Cibernètica i vicepresident del Consell Interdepartamental de Recerca i Innovació Tecnològica (CIRIT). També va ser president de l’Institut Cerdà i membre de l’Institut d’Estudis Catalans, de l’Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i Balears, de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona i del Centre de Lectura de Reus.
Va ser investit doctor honoris causa per la Universitat Politècnica de Madrid i per la Universitat de Lleida. El 1996 va rebre la Creu de Sant Jordi, i el 2017 la UOC li va lliurar la Medalla d’Honor, la més alta distinció de la Universitat.
Molts el recordaran com el savi visionari que va fundar la primera universitat en línia del món.